Mislio sam da će nam se general Gabler pridružiti za ručak.
Ovih dana, general Gabler ne ruča.
Stvarno? To bi moglo da prouzrokuje ozbiljne posljedice po zdravlje.
Da. Da, rekao sam mu to.
Kako bilo, kad...
Kad završi sa svojom vježbom, bit će s nama za svaki obrok.
Možda onda neće biti pozvan.
Hoćemo li da prijeđemo u bašču?
Stvarno smo imali sreće s ružama ove godine.
Baš vam je lijepo ovdje.
Hvala, generale. Proveli smo ovdje dva nezaboravna ljeta.
Bit će mi jako žao kad budemo odlazili.
Hitler se nalazi u svom stožeru u Rastenburgu.
Ako sve bude išlo po planu, prekosutra...
oko 1:30 poslije podne...
bit će mrtav.
Ako smijem reći, nadamo se da će biti mrtav.
Pogledajte! Te proklete bube. Svuda ih ima.
Gospodine, kako možemo znati da Hitler neće
promijeniti svoje planove u posljednjem trenutku?
Već dva puta ovog mjeseca nas je zeznuo.
Što ako nešto pođe naopako, gospodine?
Svi ćete biti pogubljeni, pukovniče.
Pretpostavljam da Gestapo već ima skoro sva naša imena.
-Ovo nam je posljednja šansa. -Ovo nam je i posljednja vojna šansa.
Saveznici će preći preko Rajne prije zime. Sad ili nikad.
Na svu sreću, nismo više tako usamljeni kao što smo bili.
Imamo podršku najvećeg njemačkog vojnika.
-Feldmaršala Rommela. -Rommela?
To će sasvim promijeniti mišljenje u vojsci.
Rommel je postao popularniji i od samog Hitlera.
Rommel je čak bolji i general.
Naš plan je da on bude predsjednik Republike Njemačke.
U ovom trenutku, feldmaršal Rommel obilazi Zapadni front,
ali, kad nam zatreba, pridružit će nam se.
Probajte da zadržite ove položaje još jedan dan.
Sve to, pod pretpostavkom da pojačanje stigne na vrijeme.
Oprostite, gospodine.
Hitna telegram za vas.
Neprijatelj je probio našu liniju kod Coutancea.
Učinite što možete.
Pazite se na drumovima, feldmaršale.
Neprijatelj je preuzeo kompletan zračni prostor.
General von Eisenbeck je na putu za Rastenburg gdje će raportirati Hitleru.
Recite Füreru da će SS radije umrijeti nego ga izdati.
Prenijet ću mu, generale.
Prenoćit ću u Livarotu. Sutra ću biti u stožeru.
Poslije toga, gospodine? Gdje ćemo moći da vas pronađemo?
Tko zna?
20-og svibnja ću, možda, biti u Parizu.
Nije trebalo da spominjete datum.
Datum ništa ne znači. Ne još.
I dalje mislim da bi trebalo da sačekate prije nego što se umiješate.
Ja sam već umiješan.
Shvaćate li da ćete, ako ne uspiju biti streljani kao izdajnik.
Ali ja i jesam izdajnik,
izdao sam luđaka.
Koji je i dalje vaš vrhovni komandant, i kome ste se divili i povinovali.
Kada komandant poludi treba ga kazniti oduzimanjem vlasti.
Nemamo baš mnogo izbora. Ako ga ne sklonimo sada,
o nama će učiti kao o izdajnicima domovine.
A ako ga uklonimo, možda će nas povijest, jednog dana, zvati domoljubima i junacima.
Ma što se dogodi, plašim se da će nas pogrešno procijeniti.
Vjerojatno ste u pravu. Najmanje što ja mogu
je da se nadam da ćete biti oprezni.
Prekasno je za oprez. Rat je izgubljen. Mi moramo da preživimo.
-Što ako on preživi? -On se nikad neće predati.
Luđaci kao što je on to ne rade.
Njegova želja je da tijelima svih Nijemaca, muškaraca, žena i djece...
potpali pogrebnu lomaču na kojoj bi on, eventualno, umro...
Wagnerovski slavno.
Namjeravam da ga lišim te slave.
Namjeravam...
Neprijateljski avioni s lijeva, feldmaršale. Vidjeli su nas.
U zaklon. Siđi s puta, brzo!
-Žao mi je, gospođo, što kasnim. -Što je bilo?
Feldmaršal Rommel je ranjen.
-O, ne. -Koliko ozbiljno?
U komi je. Liječnici ne vjeruju da će pregurati noć.
-Užas. -Kako se to dogodilo?
Normalno. Koliko sam čuo, njegov auto je mitraljirao Saveznički avion.
-U tom slučaju, ovo je kraj. -Ne bih se složio.
Jesi poludio? nije on jedini general.
Da, naravno. Nije kraj, nikako nije kraj.
Određeni neuspjeh jeste, morate priznati.
Gospođo, ne mogu da ostanem. Oprostite mi, molim vas.
Ulrika, dobro došla u Pariz.
Uvijek je dobro vidjeti dobrog generala.
Laku noć, generale.
Ovo neće proći. Izgubili ste Rommela.
Ali imate Tanza koji se sutra vraća na dužnost.
-Samo vam čudo sad može pomoći. -Onda nam pomozite da se čudo dogodi.
Držite Tanza sutra što dalje od stožera.
Uradit ću sve što mogu. Naravno.
Ali zapamtite, kad stvari krenu po zlu, svima je potreban prijatelj.
Netko tko je nekompromitiran.
Zato mislim da je za sve najbolje,
da i dalje budem neutralan i da čekam svoje vrijeme.
Nemoj te me tjerati da kršim vrat preskačući ograde,
kad mogu da ostanem koristan i živ sjedeći na njoj.
Shvaćate što mislim?
Da, shvaćam što mislite.
Odgovarajući restoran.
Vrlo čist.
Da vas odvezem natrag u hotel, gospodine?
Zašto?
Mislio sam da ste možda umorni.
Da.
Reci mi, desetaru, da li su sve znamenitosti Pariza povezane
s ovima koje stimuliraju intelekt i stomak?
-Ni u kom slučaju. -Onda smo bili vrlo temeljni.
Raportirat ćeš mi ovdje, za točno 30 minuta.
-O, i, desetaru. -Da, gospodine.
Obučit ćeš civilno odijelo.
Možeš ga naći kod portira u holu.
Žedna sam.
Kad muškarac šuti,
to je ili zato što je stidljiv, ili zato što pati.
Vi izgledate previše dobro da biste se stidjeli.
A ako patite...
mogu da učinim da zaboravite svoju patnju.
Očigledno da niste dovoljno propatili.
Probudi me u 7:30.
Voda u kadi, 31 stupanj.
Doručak se sastoji od četiri sirova jaja, dva komada tosta,
kave i čašice konjaka.
-Razumijem, gospodine. -Laku noć, desetare.
-Halo, mogu li dobiti gospođicu...? -Kurte.
-Sjećaš li me se? -Da, poljska kraljice.
Vratila sam se iz izbjeglištva.
Često sam razmišljao o ovome.
Jesi baš ovako zamišljao?
Halo?
Ali, gospodine, ja...
Da, gospodine. Odmah, gospodine.
-Prokletstvo. -General Tanz?
Pukovnik Sandauer. Želi da spavam dolje u Tanzovim odajama.
Nemoj.
I neću.
-Ista si. -Jesam li?
Pa, nisam baš skroz ista.
Što? Što se to promijenilo?
Ne znam točno.
Ti ćeš mi reći, je l' da? Mislim da si ti jedini koji to može.
Da, reći ću ti.
Moraš li da ideš?
Ili da me streljaju.
Ne daj nikad da te streljaju.
Nemoj da se brineš. Vidimo se sutra.
Tko zna gdje ćemo biti sutra.
Oprosti. Gdje ćemo se naći?
Evo, budi u ovoj palači u 7:00.
Ako ne budem tamo, pitaj za Raymondea. Slobodno.
Možeš li da čekaš do 7:00?
Ne.
Ne mogu ni ja.
Idi brzo.
Kurte.
Nemamo baš mnogo sreće, zar ne?
Zato mora da nam krene.
Laku noć.
Tko je?
-Desetnik Hartman, gospodine. -Što?
Pukovnik Sanduer me ja pozvao. Rekao mi je da spavam ovdje.
Da.
-Tko je? -Ja sam, gospodine.
Da?
Nosim vam doručak, gospodine.
Pijem crnu kavu, dvije trećine šalice, bez šećera.
Da, gospodine.
Voda u kadi je bila 32 stupnjeva, jedan stupanj pretopla.
Žao mi je, gospodine.
Spremio sam vam odoru, gospodine.
Desetaru.
Da, gospodine?
Imaš nešto da mi kažeš?
Ne, gospodine. Ništa, gospodine.
-Znači, sve je u redu? -Da, gospodine.
Insistiram na apsolutnoj iskrenosti, desetaru.
Da, gospodine.
Pa?
Pa, nadam se da se general dobro proveo sinoć.
Na kraju krajeva, u Parizu smo, a general je na odsustvu.
-To nema nikakve veze s tobom. -Ne, gospodine.
Tvoj posao je samo da ispunjavaš moja naređenja, ništa drugo.
-Da, gospodine. -Što si po zanimanju?
Muzičar. Studirao sam klavir, gospodine.
Tamo ćeš naći neke brošure. Nemam pojma odakle se stvoriše.
Vjerojatno mi ih je portir donio.
Volio bih da vidim te slike danas.
Želim da središ to za mene, Hartmane.
-Ali, gospodine, ja... -Da?
Ispričavam se, gospodine, ali rekli ste da se danas vraćate na dužnost.
-Odmorit ću se još jedan dan. -Da, gospodine.
Cijeli ovaj posao izaziva gađenje u meni, ali čak
i ja moram da se odmorim s vremena na vrijeme.
Tako priroda funkcionira.
Revoltiran ali neizbježan.
Kako vi kažete, gospodine.
Obradovat ćete se kad vam kažem da se general Tanz ne vraća na posao do sutra.
-Stvarno? -Čuda se ponekad događaju.
Naprijed.
-Oprostite, generale, gospodine. -Da.
Upravo su zvali iz Ministarstva vojnog,
gospodine. Žele da se odmah javite u stožer.
Hvala.
Što li je sad?
Ne možete da pretpostavite?
Što je unutra?
Moderne slike.
Sjećate se, gospodine. Slike koje ste jučer željeli da vidite.
Dekadentna umjetnost?
Pa, da, gospodine.
Toulouse-Lautrec, Le Divan.
Renoir, Akt, naslikan 1910.
Gauguin.
-Pukovniče Grau? -Da.
Pukovnik Grau.
Zasebna soba?
Odavno nisam vidio ovako nedoličan luksuz usred bijela dana.
Za nas ništa nije previše dobro, pukovniče.
Moramo dopustiti crvenom vinu da diše.
Nemojte da se sekirate za šefa servisa. On je jedan od mojih ljudi.
Mislim da je konobar s vinom jedan od naših.
Nadajmo se da je kuhar neutralan.
-Malo bijelog vina? -Hvala.
Samo nam fale još dvije balerine da kompletiramo dekor.
Seks i dobra kuhinja ne idu zajedno. Ili jedno, ili drugo.
Danas je tako. Sutra...
Ja ću vam naći djevojke.
A sad, što imate za mene?
Nešto izuzetno.
Što?
Dogodit će se još jedno ubojstvo, u koje će biti umiješan jedan vaš general.
-Koji? -Kahlenberge.
Nastavite.
Ne bi trebalo da vam pričam ovo.
Zašto ne?
Zato što kao Francuz, na neki način, odobravam to što radi.
Odobravate?
Ubojstvo?
Ovo ubojstvo.
On je dio zavjere protiv Hitlera.
Dragi prijatelju, od kad je počeo rat bilo je bar tuce zavjera protiv Hitlera.
Ne ovako ozbiljnih. Polovina pariških generala je umiješano.
-Znam. -Znate? Kako?
Isto kao što znam da je vaše šifrirano ime...
u francuskom pokretu otpora - Abelard.
-Još vina? -Molim vas.
Mm, izvrsno. Ako zavjera uspije, moći ću priznati...
da sam uvijek više volio Burgundsko od Rajnskog vina.
Da li ste pronašli još nešto, znate, nešto privatno?
Začuđujuće.
Ja vam kažem za zavjeru...
Ja vam kažem za zavjeru, ali vas to ne interesira.
Ali ako vam pomognem da riješite ubojstvo jedne kurve, bit ćete oduševljeni.
Nemam osjećaj za razmjere. Na to su mi odavno ukazali.
Pukovniče Grau, ako...
Oprostite.
Ako generali ubiju Hitlera, rat je gotov.
Vi više vjerujete u njih od mene.
Dok su stvari išle dobro...
generali su uživali u ratu isto kao i sam Hitler.
Sada kad gubimo, jedino što žele je da spasu svoje kože.
To je prirodno, ali...
Inspektore, mene interesira samo jedan general koji je ubio djevojku,
misleći da, zato što je general, može da izigrava
Boga u krevetu isto kao i na bojnom polju.
Pa, ja ću mu pokazati da nije Bog.
I da ste to vi?
Moje ludilo je na mnogo nižem i svjetovnijem nivou.
Samo želim da pravda bude zadovoljena.
Hoćete li mi sada reći što ste pronašli o ostalim generalima?
Nevjerojatni ste.
Stvarno tako mislite? Ja sam oduvijek mislio da smo nas dvojica vrlo slični.
Da, samo što sam ja oprezan.
Nemam baš pretjerano što da vam kažem.
Izgleda da Tanz nema nikakva zanimanja.
Popije s vremena na vrijeme. Pomalo voajer, rekao bih.
Gabler je pravi seksualni atleta.
Bira djevojke u Bulonjskoj šumi,
ali, koliko znam, do sad nije pokušao ni jednu da ubije.
Kahlenberge je bio prezauzet oko zavjere, kao što rekoh.
Svi relevantni detalji su vam ovdje.
Nije baš mnogo.
Ali, evo, sloboda za tri vaša Francuza.
Hvala.
Pukovniče, ako vam ikad bude trebala bilo kakva pomoć...
-Informacije? -Naravno, ali sam mislio...
Pa, Saveznici će vrlo brzo biti ovdje.
Pariz će ponovno biti francuski. Može vam zatrebati pomoć.
Hvala vam.
Cijenim to.
Uđite, generale.
Generale.
-Ima li vijesti? -Ništa za sad.
Neke očekujemo, svaki tren.
Francuski Ministar vojni.
Žao mi je što sam morao ovako na brzinu da zakažem ovaj sastanak.
Neki od vas se međusobno ne poznaju.
Međutim, ponašajte se kao da ste se upoznali.
Svi smo u ovome zajedno, i moramo djelovati vrlo brzo.
Prvo.
Sutra, oko 1300, ako sve pođe kako treba,
dobit ćemo iz Berlina šifriranu riječ "Valkyrie".
Ta jedna jedina riječ "Valkyrie", će značiti
da je Hitler mrtav i da imamo novu vladu.
Mi ćemo tada početi da hapsimo...
sve SS i Gestapo časnike u širem području Pariza.
Vi ćete, generale, biti odgovorni za uhićenje svih SS časnika.
Razumijem, gospodine.
Kakva su naređenja u slučaju otpora?
U slučaju otpora pucate da ubijete.
Vi ćete posjetiti i Gestapo.
-Pukovniče. -Gospodine?
Preuzet ćete kontrolu nad svim telefonskim komunikacijama.
Majore.
Vi ćete preuzeti vojni radio.
Mi ćemo nadzirati svaki novi program.
Generale Kahlenberge,
vi ćete organizirati razoružavanje Nibelungen divizije u Cormetu...
i uhićenje generala Tanza.
Desetaru!
-Da, gospodine? -Jesi li za jedan konjak?
-Ali, na dužnosti sam, gospodine. -Smiješ sjesti.
Hvala, gospodine.
Moj račun. Želiš li ti nešto?
-Uzet ću Viši vodu. -Viši!
Zadovoljan sam tvojom urednošću i društvom.
-Hvala, gospodine. -Ako izuzmemo vodu za kupanje od jutros.
Žao mi je, gospodine.
Da li si već telefonirao pukovniku Sandaueru?
Ne, gospodine, nisam.
Ma kakav zaključak koji si mogao donesti na osnovu mog ponašanja je pogrešan i opasan.
Definiraj termin "dekadentna umjetnost".
Pa, gospodine, to je stvar interpretacije.
Tehnički govoreći, biti dekadentan znači biti...
slab, bezvoljan, jalov.
Ja osobno ne mislim da su slike, koje smo vidjeli, dekadentne.
Ali ipak, ja ni ne znam zapravo što je dekadencija, ne bar službeno.
Ja zaista mislim da su, umjetnički, one slike vrlo duboke.
Govore nam stvari o nama samima koje ni mi sami ne znamo.
Djeluju kao ogledalo, pretpostavljam,
na stvari kojima obično ne vidimo odraz.
Imaš li djevojku?
-Da, gospodine. -Sjedi.
Imaš li njenu sliku?
Ne, gospodine.
Ovo mi je prvo odsustvo u posljednjih nekoliko godina, Hartmane.
I zapovjeđeno mi je da ga uzmem. Zapovjeđeno! Što ti misliš o tome?
Mislim da je to naređenje koje se mora poslušati, gospodine.
Ne sasvim Hartmane, ali naređenja postoje da bi se izvršavala.
To važi za generale isto kao i za mlađe desetare.
Da, gospodine.
Reci mi,
kad dođe do posljednjeg izbora, tko je važniji,
ti ili ja?
General je važniji od desetara, gospodine.
Naravno. Nikad to nemoj smetnuti s uma, ma što se dogodilo.
Daj mi svoj novčanik, desetaru.
Idem malo da prošetam.
Imaš dobar ukus.
Plati račun i ostavi odgovarajuću napojnicu.
Kad se vratim, možda ću poželjeti da nastavim
s proučavanjem noćnog života u Parizu.
Da, gospodine.
I veliki konjak.
Gospođice?
Da li je Raymonde...?
Oprostite, tražim gospodina Raymondea.
Raymonde je žensko ime. Točnije, moje.
Žao mi je, desetnik Hartman nije imao vremena da mi objasni.
-O, ti mora da si Ulrika. -Da.
Pričao mi je o tebi. Dođi.
Sjedi.
To je njegov stol, taj u ćošku.
Mislim da treba da te upozorim, Nijemci ne zalaze ovdje baš često.
-Nismo dobrodošli? -Što ti misliš?
Da, nismo dobrodošli. Žao mi je.
Ali, Hartman dolazi. On je drugačiji.
Jednog dana će me, vjerojatno, Pokret otpora ubiti zato što mi se sviđa.
Ali ljudi su ljudi.
Pa, izgleda mi da ga znaš jako dobro.
Znala bih ga dobro, da nije prvo tebe sreo.
Ne brini se, ni meni više nije stalo.
Pa, vratio si se, a?
Promijenio mišljenje, možda?
Što god kažeš.
Papire, molim vas. Brzo. Hajde!
Samo nam je ovo trebalo.
Ostanite gdje ste! Svi vi! Brzo! Ovamo! Uhvatite ih!
Blokirajte sve izlaze.
Stoj! Stoj!
Svi ste uhićeni. Izvedite ih odavde.
Ovo mjesto je zatvoreno do daljnjeg.
Da, gospodine.
Hajde.
Hajde, idemo.
Desetaru.
Da, gospodine. Oprostite, gospodine.
U baru se nalazi djevojka, plavuša,
priča s barmenom.
Pozvat ćeš je da pođe s tobom.
Da, gospodine.
-Oprosti. -Da.
Odavno nisam srela nekog tko ima šofera.
Pa, konačno.
Reci mu gdje živiš.
Rue Leandre, blizu Sacre Coeur. Znaš gdje je to?
Da.
Kasnije.
Samo polako. Kad god poželiš.
Eno tamo, kuća na uglu s tvoje lijeve strane.
Parkiraj s druge strane ulice.
-Na kom katu živiš? -Drugom, s ulice.
Znaš, strašno je sladak. Je l' može i on da pođe?
Tri je društvo, k'o što kažu.
Ne, pretpostavljam da ne. Idem ja prva.
Obrati pozornost na prozor. Možda mi budeš potreban.
Da, gospodine.
U redu, gospođica Gabler. izađite.
Desetaru.
Dođi gore.
Da, gospodine?
Uđi.
Pogledaj tamo.
Evo.
Popi.
Ti si osjećajan, mlad čovjek.
Vi ste ludi.
Sasvim suprotno, apsolutno vladam svojim razumom.
Opušten, budan, spreman za službu.
Spreman da bude uhićen za ubojstvo!
Hoćete li i mene da ubijete?
Nadam se da neću morati.
Danas kad sam te pitao, tko je važniji, general ili desetnik,
odgovorio si "general". Naravno, složio sam se s tobom.
Ali kad general treba da bude obješen zbog prljavog, krvavog ubojstva...
Tada desetnik mora da zauzme njegovo mjesto.
-Ali, ja mogu da dokažem... -Što?
Što možeš da dokažeš, desetaru?
Da si je ti pokupio u noćnom klubu? Zato jer ja nisam.
Zašto bi itko pomislio da sam ja ovo napravio?
Tvoji otisci su na toj čaši konjaka.
Zato što moji nisu.
Zato što su tvoju pločicu našli u njenoj sobi.
Jer moja neće biti ovdje.
Sve ste ovo planirali od samog početka.
Ništa ti nećeš dokazati, desetaru.
Ti ćeš nestati.
Ja neću reći ništa do sutra ujutro,
kad se ti nećeš pojaviti da se javiš na dužnost,
te ćeš biti proglašen dezerterom. -Što ako odbijem?
Ubit ću te.
Onda ću reći policiji da si ukrao auto,
da sam te pratio, ti si došao ovamo i ubio djevojku.
Da li mislite da će itko povjerovati u to?
Naravno, ja sam general.
Pretpostavljam, naravno, da će ovakav leš privući određenu pozornost,
prilično bezrazložno, ako se ja pitam. Na kraju krajeva, tko je ona, uopće?
Kurva.
Tek na kraju svog života poslužila je nekoj svrsi.
Proveli smo zajedno dva zanimljiva dana u kojima sam uživao.
Ne želim da raznesem tvoju lijepu glavu u komadiće.
Bježi odavde Hartmane, koliko te noge nose.
Sakri se pod zemlju.
Evo ti novac. Možeš da uzmeš i auto.
Imaš civilno odijelo i skoro cijelu noć pred sobom.
Kreni odmah. Napusti Pariz.
Preživi.
Zašto?
Zar moram da ti objašnjavam?
Jednostavno, događa se.
Ne sumnjam...
da ima mnogo razloga, ali rat je taj koji...
Zar je tvoja spoznaja smrti zaista tako ograničena?
Živimo u vremenu kada smo svjedoci milijuna užasnijih smrti od njene.
To je prirodni fenomen van svake kontrole.
Sad, možeš ili da bježiš, ili da čekaš da te ubijem.
Da li ste toliko ludi da mislite da ćete se izvući?
Nije mi prvi put.
Ti si taj čiji je život u opasnosti.
Idi!
Da? Da.
-Tko je traži? -Daj mi telefon, majko.
Žao mi je. Ako se ne predstavite neću vam dati svoju kćerku.
Nije trebalo to da uradiš, majko.
Očigledno samo jedan od tvojih poznanika iz noćnog kluba.
Trebalo je da me pustiš da popričam s njim.
Zvat će ponovno ujutro ako je džentlmen.
U što sumnjam, znajući tvoje navike.
Postala si prava divljakuša!
Što još? Ja sam ti kćerka.
Što više to gore za mene.
Ja sam bar ponovno živa.
-O, Kahlenberge. -Da.
-Idem na cijeli dan. -Gdje ćete?
-Na selo. U Barbizon. Obećao sam Eleonori. Lijepo mjestašce.
Imaju nevjerojatan restoran. Mogli biste ponekad da svratite.
-Neću se vraćati do mraka. -Dotle će, valjda, sve biti gotovo.
Ovako ili onako, da.
Nemojte biti tako utučeni.
U svakom slučaju, ja...
Vježba je već počela, zar ne?
Da.
Sad bi naš čovjek trebalo da se približava trećoj kontrolnoj točki.
kod Rastenburga. Nosi torbu s četiri funte...
dinamita i automatski upaljač.
Oko 1:00, Hitler ima sastanak s generalima,
i s našim čovjekom.
Cementni zidovi bunkera će pojačati eksploziju.
Nitko u toj sobi neće preživjeti.
Ah, von Stauffenberg.
-Vi ste došli na onaj sastanak u 1:00? -Da, gospodine. Sad sam stigao iz Berlina.
Htio sam da se javim, ali...
Mala izmjena plana. Sastanak je u kolibi u 12:30.
-Dobro. -Ovuda.
Berlin, sretniče. Ovo mjesto je kao manastir u Lentu.
Pravi pakao.
Tamo.
Evo.
Pronašli smo u spavaćoj sobi.
"Hartman, Kurt. Desetnik".
Ne vjerujem u to. Mislim, previše je očigledno, previše zgodno.
-Što još? -Našli smo i otiske prstiju...
na na krhotini od čaše za konjak, kao i na dovratku.
-Provjeravamo ih. -Tko je djevojka?
Monique Demours, profesionalna prostitutka.
Napustila je bar Le Paradi oko 11:30,
s mladim Nijemcem u civilnom odijelu.
Mrtva je od ponoći, najmanje...
Četa B.
Stožer Sedmog korpusa.
Pod komandom generala Gablera. Zvat ću vas kasnije, inspektore...
-Pukovniče. -Da?
Ne idite tamo. Bar ne danas.
Svaki dan je dobar dan za hvatanje ubojice.
-Čak i sudnji dan? -Sudnji dan posebno.
Naše strateško povlačenje iz Saint-Lôa nam je omogućilo, moj Füreru,
da zabijemo klin u neprijateljski front točno ovdje,
u blizini Mortaina.
-Ako uspijemo... -U redu je, hvala vam.
Bit ćemo u poziciji da se probijemo ovuda, kroz Avranches,
i da odsiječemo Američku Treću od njihove Prve armije
i od Britanaca.
Dvije od naših elitnih oklopnih divizija,
12. SS Oklopna divizija,
i 21. Oklopna divizija,
se već, zajedno sa 346-om Pješadijskom divizijom, kreću na zapad,
da bi ojačale naše pozicije ovdje.
A prema naređenjima koja ste meni izdali, Füreru, 5. Padobranska divizija...
Očekujem hitan poziv iz Berlina. Odmah se vraćam.
A prema izvještaja koji nam stižu s Istočnog fronta,
naše trupe su morale da se povuku sa svojih položaja.
Neprijatelj nas napada duž cijelog fronta,
od Lublina do Brest-Litovska.
Dalje na jug, 3. Rumunjska armija
se bori sa 90 neprijateljskih pješadijskih divizija.
Čim nešto saznam, javit ću vam.
Da, naravno, hoću.
Što? Sad je...
12:42.
Još je rano.
Dobro.
Generale, sinoć se dogodilo još jedno ubojstvo.
Vi i vaša prokleta ubojstva.
Zar ne shvaćate da postoje i važnije stvari
na svijetu od ubijenih kurvi? -Da, naravno, gospodine,
ali jedan od vaših ljudi, mlađi desetnik Hartman, je nestao.
Da li zanate bilo što o njemu?
Da? O, da, gospodine.
Ne, nisam ništa čuo, gospodine.
Naravno. Čim nešto saznam, javit ću vam.
Hvala, gospodine.
Bit ću kratak, gospodine, mlađi desetnik Hartman...
je nestao. -Da, znam.
On i nije bio baš posvećen vojsci. Pretpostavljam da je dezertirao.
Koliko je sati?
-12:42, gospodine. -12:42.
Da.
Ovdje, neprijatelj nadire velikom snagom zapadno od...
-Pukovnik von Staufenberg je sljedeći. -Vratit će se svaki trenutak.
Nitko ne bi ovo preživio. Idemo natrag u Berlin.
Brzo!
Rastenburg zove Berlin. Rastenburg zove Berlin.
Nisam vidio Hartmana otkad sam ga postavio za šofera generala Tanza, prije dva dana.
-Da li je i sinoć bio s generalom Tanzom? -Da, naravno.
U stvari, general Tanz ga je i prijavio da je dezertirao.
General Tanz.
-Kahlenberge. -Valkyrie. Ponavljam, Valkyrie.
Upravo sam dobio poruku.
-Valkyrie. -Bože moj.
To je službeno. U Berlinu imamo novu vladu.
Sada ćemo nastaviti dalje po planu.
Vi, pukovniče, ćete početi s razoružavanjem Divizije Nibelungen.
-Razumijem, gospodine. -Možda će se opirati.
Mi smo spremni.
Zgrade vojarne moraju biti zapečaćene do 14 sati.
Da, gospodine.
Vi, majore ste zaduženi da prekinete sve komunikacije između divizijskih štabova,
i vanjskog svijeta. -Razumijem, gospodine.
Točno u 1430 sati, uhitit ćete generala Tanza.
Ovdje je njegov nalog za uhićenje, potpisan od Ministra vojnog.
-Optužen je za izdaju. -Razumijem, generale.
-Pazite se, general Tanz je... -Znam jako dobro kakav je, generale,
Sretno.
U stožer Nibelungen divizije u Cormetu.
-Da, gospodine. -Što brže možeš.
Da, gospodine.
Mueller, pozovi mi pukovnika Hinkela preko radija.
Treći i Četvrti bataljun da se odmah premjeste u Cormet.
-Sastat ćemo se u 13:45. -Da, gospodine.
Pođite sa mnom.
Hitna poruka za sve pripadnike Wehrmachta.
Vojni ministar Francuske je potvrdio da je Fürer poginuo u Rastenburgu.
SS oficiri će biti uhićeni u interesu nacionalne sigurnosti.
Stoj!
Pukovnik Grau želi da vidi generala Tanza. Brzo.
Vaša dokumenta, gospodine.
Hvala, pukovniče. Heil Hitler.
Stoj!
-Vaša dokumenta, molim. -Izvolite.
Hvala, gospodine. Nastavite.
Ponavljamo poruku iz kancelarije Vojnog ministra Francuske.
Adolf Hitler je mrtav. Članovi njegovog osoblja su uhićeni.
Nova vlada iz Berlina će uskoro izdati saopćenje za javnost.
Za to vrijeme, svi mi iz Trećeg sektora,
nastavit ćemo sa svojim dnevnim aktivnostima.
Halo. Halo, operator?
Operator!
Vodniče, što se dogodilo s našim direktnim linijama?
Isječene su.
-Što? -Sandauer!
-Gospodine? -Što je s mojim pozivom Berlinu?
Linije su isječene, gospodine, bar tako kaže pukovnik.
Onda iskoristite radio. Prebacite vezu u moju kancelariju.
Da, gospodine. Vodniče, dajte mi Berlin preko
radija i prebacite vezu u generalovu kancelariju.
-Generale Tanz. -Da?
U Warsawi, prije dvije godine,
htio sam da vas pitam par stvari o ubojstvu Marije Kjupecke, sjećate li se?
Tko je isjekao telefonske žice?
U Berlinu je nova vlada, a vi ćete biti uhićeni,
točno za 15 minuta, zbog izdaje.
Ali, ja sam došao da vas uhitim zbog ubojstva.
-Sandauer! -Da?
-Imamo li vezu s Berlinom? -Ne još, gospodine.
Sinoć...
Sinoć se, kao što znate, dogodilo još jedno ubojstvo.
U ulici Leandre. Potpuno je identično ubojstvu iz Warsawe.
Desetnik Hartman, vaš šofer...
Ovdje Berlin. Prenosimo vam vrlo važnu vijest...
iz Fürerovog stožera u Rastenburgu.
Danas u 12:40, pokušan je atentat na Firera.
Atentatori su pokvareni izdajnici. Fürer je živ!
Atentatorova bomba ga je jedva okrznula.
Ali je, na žalost, ranjen veći broj Fürerovog osoblja.
-Krug zavjerenika je... -Sandauere!
-Gospodine? -Prebaci emitiranje...
na zvučnike u dvorištu. -Da, gospodine.
...i iznad svega, neuobičajeno za Nijemce.
A sad, pukovniče,
tko je od nas dvojice, počinio izdaju?
Mene ne interesira nikakva izdaja, generale.
Mene zanima samo ubojstvo.
Danas je netko pokušao da ubije Firera.
To bi trebalo sad da bude jedina vaša preokupacija.
Gdje ste bili sinoć, generale, između 11 i 2 sata poslije ponoći?
Došao je da me uhapsi zbog izdaje.
Vodniče!
-Da, gospodine? -Odnesite ga.
Sve borbene jedinice odmah da krenu ka stožeru...
Ministra vojnog Francuske. -Da, gospodine.
Uhitit ćete kompletan stožer.
Da, generale.
Ja osobno ću uhititi ministra.
Zbog izdaje.
Dobro jutro. Ovuda, molim vas.
General Kahlenberge?
-Da. -Ja sam inspektor Moran...
iz Interpola.
-Kako ste? -Mogu li da pođem s vama?
Sletio avion iz Düsseldorfa. Lüfthansin let 761, izlaz broj 8.
Napustio sam Pariz 20-og srpnja,
u popriličnoj žurbi, što možete i pretpostaviti,
i predao se Amerikancima. Nosač!
A general Gabler?
General Gabler je preživio, kao i uvijek. Dva kofera, oba siva.
Pan American? Za oko pet minuta, gospodine.
Izgleda da više vremena provedem tako što čekam prtljagu nego što putujem.
-Već dugo sam na putu ove godine. -Točno od 12-og svibnja.
-Da. -Generale, u jutro...
Ako nemate ništa protiv, više bih volio da koristite moju civilnu titulu.
Tog jutra, 20-og srpnja 1944, pukovnik Grau vas je posjetio.
Pukovnik Grau?
O, da. Sjećam se!
Nevjerojatno. Radi se o onim ubojstvima, zar ne?
Nikad neću zaboraviti, dok se cijeli svijet rušio oko nas,
tu je stajao pukovnik Grau, bijesan kao ris,
pokušavajući da riješi ta ubojstva.
Pukovnik Grau je bio moj prijatelj. Dok sam bio u Pokretu otpora...
bio mi je vrlo koristan.
I sad vi želite da riješite ta ubojstva umjesto njega?
-Vrlo dobro opažanje. -Da nije malo kasno za to?
Pukovnik Grau je smatrao da je svaki dan dobar da se uhvati ubojica.
Posljednji put kad sam ga vidio, bio je na putu za vaš stožer.
Da, to je točno. Htio je da se raspita za jednog od mojih ljudi.
-Za desetara Hartmana. -Znači, sjećate se slučaja?
Da, vrlo jasno. Desetnik Hartman je nestao 20-og.
Bio je dodijeljen generalu Tanzu na dva dana,
kao šofer i za to vrijeme...
-Šofer generala Tanza? -Da.
Stigao vam je prtljag. Hvala, generale.
Oprostite, gospodine Kahlenberge. Mnogo vam hvala.
Schussnigg, Willi, 48 zidar, rođen u Hamburgu.
Osuđen za četiri odvojena slučaja seksualnog zlostavljanja prostitutki.
Na uvjetnoj od siječnja 1965.
Gdje si bio u noći 12-og svibnja?
Ovdje, gospodine, u Hamburgu.
Sliku!
Da li si poznavao ovu djevojku?
Pitam, da li znaš ovu djevojku?
Da, gospodine. To je Erika Mueller.
Da li znaš gdje je sad?
Mrtva je, gospodine.
Pročitao sam u novinama. Prošle nedjelje.
Kako je umrla?
Pa, kažu... U novinama piše da su je pronašli u hotelskoj sobi...
isjeckanu na komadiće. Ubijena je.
Ubio ju je tip koji je pokupio u baru Plava Luka.
Da li si ti bio u baru Plava Luka te noći?
-Ne, gospodine. Nisam, gospodine. -Jeste, bio je! Vidjela sam te!
Pričao si s njom. Pričao si s Erikom u baru!
-Zar nije? -Jeste, i ja sam ga vidjela!
Lažete!
-Nikad nisam pričao s njom. -Da li si pričao s njom, da ili ne?
Pa, možda, gospodine.
Ponudio sam joj piće, to je sve.
Vidite, ja ćaskam sa svima.
S njim je izašla iz bara! On je ubio! On je taj!
Nisam izašao s njom! Nisam je ja ubio!
Nisam! Nisam! Nisam!
U redu. U koje vrijeme si...?
Oprostite, inspektore Hauzer, moram odmah da popričam s vama. Hitno je.
-Nastavite s ispitivanjem. -Da, gospodine.
Kada ste napustili bar?
Ne znam. između 10 i 11.
Djevojke su sigurne da je on otišao iz bara s Erikom Mueller.
Možda jeste izašao s njom, ali je nije ubio.
Još uvijek vjerujete da je čovjek koji je ubio Eriku isti onaj...
koji je ubio djevojku u Parizu prije 20 godina.
I onu u Warsawi, također.
Ubojičin potpis je prepoznatljiv.
Stanje leša i odsustvo tragova.
Ali, tko je bio i u Hamburgu prije nekoliko dana,
i u Parizu prije 22 godine,
i u Warsawi 1942.?
Možda...
-Možda desetnik Hartman? -Koji više ne postoji?
ili... general Tanz, koji postoji?
General Tanz? On je u zatvoru, zar ne? Ratni zločini.
Prema mojim informacijama, bio je u zatvoru do ožujka,
kada je oslobođen. Možete li to da provjerite?
I ako je to istina, da provjerite i njegovo kretanje?
Naravno da shvaćate da je ovo izuzetno povjerljivo.
-Naravno. -Sad...
sad moramo da pronađemo desetara Hartmana.
Naravno, ako je još uvijek živ. On je ključ svih događanja.
Ali kako ćete ga naći? Znate da smo već sve pokušali.
Roditelji su mu umrli.
Vidjeli ste se s njegovim rođakom, Otoom, koji ne želi da priča o njemu.
Tko nam je preostao? Tko bi još mogao da zna gdje je on?
Inspektore Morand?
Što mogu da učinim za vas?
Oprostite, gospođo. Volio bih da popričam s vašom kćerkom.
Mojom kćerkom? Ali, zašto želite da vidite moju kćerku?
Da se malo raspitam o nekome.
Vjerujem da ga je poznavala još u Parizu, za vrijeme rata.
Eleonora.
-Oprostite. -Glavni inspektor Morand iz Pariza.
Moj muž.
Uvijek mi je drago kad sretnem nekog od naših francuskih saveznika.
-Hvala. -Hoće da popriča Ulriku.
Uhvatili ste me usred posla. Pišem memoare.
Morali bi biti jako dobri. Generale, ako...
Ljubazni ste.
Ali ipak, oduvijek sam osjećao da čak i u ratu, gospoda,
iako bi mogla biti na suprotnim stranama, imaju dosta toga zajedničkog.
Naša zajednička nesreća je bila to što Hitler nije bio džentlmen.
Da.
Da, pretpostavljam da nije. A sad... A sad, generale, ja...
-Želi da popriča s Ulrikom. -Da.
Moja kćerka živi na selu.
-Nikad ne dolazi kod nas. -Ne, hvala.
Mlađi naraštaji su sasvim drugačiji danas, zar ne?
Da. Ali gdje ona...? -Nisu kao mi.
Naša generacija je vjerovala u sreću, zar ne?
O, da, da. Sreća.
Zaista bismo voljeli da vam pomognemo, ali...kako?
Ona nije ovdje.
Drago mi je što smo se vidjeli.
Doviđenja, inspektore.
Ispratit ću vas.
Upravo pišem o tom srpnju i zavjeri protiv Hitlera.
Jako teško je ispričati što se tada stvarno događalo.
Hilda!
U posljednje vrijeme javile su se tendencije traženja opravdanja za Hitlera,
što znači da ću morati da budem vrlo oprezan.
Mi ne želimo da otvaramo stare rane, zar ne?
Naravno da ne.
Naročito ne sada kad su toliki ratni zločinci ponovno na slobodi.
Kao general Tanz?
Točno.
Naravno da je 20 godina kazne malo previše
za vojnika koji je samo izvršavao naređenja,
kao i svi mi, ali politički je bio prilično radikalan.
Ako shvaćate što želim da kažem. -Da, razumijem.
Na svu sreću, izgleda da vodi miran život.
O, baš naprotiv. Sljedeće nedjelje je 25. godišnjica Nibelungen divizije.
Tanz se povlači iz penzije da bi postao njihov počasni gost i portparol.
Kao ni našoj vladi, ni meni se to uopće ne sviđa.
Ovuda, molim vas.
Vjerojatno ste primijetili da moja kćerka i moja žena nisu baš u najboljim odnosima.
U stvari, ne pričaju još od rata.
Tužno.
Ja osobno se viđam s kćerkom jednom, ili dva puta godišnje.
I tad vrlo kratko. Živi na farmi pored Municha.
Nađemo se na željezničkoj stanici. Dovede i dijete.
To je jedini način da vidim svog unuka.
-Da li vam je kćerka udata? -Da.
Za farmera po imenu Luckner.
Nikad se nije oporavila od rata, jadnica.
Nešto joj se dogodilo. Ja ni dan danas ne znam što.
Teško je pomagati djeci, zar ne?
Naročito ako vam žena...
Pa, to je nemoguće, poslije Pariza.
U svakom slučaju, samo tako se viđamo. Zašto vi želite da je vidite?
U Parizu, prije mnogo godina, poznavala je mladića.
Rekla sam vam, nisam vidjela Hartmana još od rata.
Gospođo Luckner, vi ste jedina osoba koja nam može pomoći.
Ne znam da li je Hartman još uvijek živ, ali ako jeste...
zbog njega, samo zbog njega, preklinjem vas, pomozite mi.
Žao mi je. Ne znam gdje je.
Šteta. Naročito za Hartmana.
Doviđenja, gospođo.
Gospodine Morand. Sačekajte trenutak.
Jako nam je drago što ste ovdje, generale. Ovuda, molim vas.
Oficiri! Dame. Tišina, molim vas, tišina.
Naravno da je naša sreća sasvim prirodna što je s nama general Tanz.
Ponovno slobodan!
I što znamo da je naš ratni vođa...
ponovno s nama... Ovim predivnim povodom.
Sada mi dopustite da vam poželim dobrodošlicu na naše ponovno ujedinjenje.
Prava je prilika da se sjetimo onih nevjerojatnih godina
kada smo bili mladi i kad smo imali za što da živimo.
I, ako je bilo potrebno, i da umremo.
Sad, prije nego što nastavimo,
siguran sam da se svi sjećate naše stare koračnice.
Oprostite, gospodine.
U noći 12-og svibnja netko je napustio bar Plava Luka...
u Hamburgu s Erikom Mueller, prostitutkom.
u 11:45, odveo ju je u hotel St. Pauli i je ubio.
Predstavite se.
Inspektor Hauser, policija Hamburga.
Ovo je Viši inspektor, Morand iz Interpola.
U noći 12-og prosinca, 1942. u Warsawi,
isti čovjek je ubio još jednu prostitutku, Mariju Kjupiecku.
Dokaze o krivici je prvi prikupio pukovnik Grau.
Da li vam je poznato to ime?
Nevjerojatan čovjek.
Bio je opsjednut čudnom potragom za apsolutnom pravdom.
Ne bih mogao da se složim s vama.
-Bio je izdajnik. -I zato ste ga ubili.
-Trošite moje vrijeme. U noći 19. srpnja 1944. u Parizu,
bio sam uključen u istragu ubojstva jedne prostitutke.
-U ulici Leander. -Kakve to veze ima sa mnom?
Warsawa, Pariz, Hamburg.
Bili ste u sva tri grad. Moram li da vam nacrtam?
Ne, rekli ste previše. A sad oprostite...
To su samo teorije, i teorije a nigdje dokaza.
S tim se mogu složiti.
Ništa što sam do sada rekao ne može se dokazati.
-Točno. -Osim što iz Pariza
imamo svjedoka. Dovedite Luknera.
-Dovedite Luknera. -Luknera.
Trebalo je da me ubijete, generale.
Ovaj čovjek će svjedočiti protiv vas. Na civilnom procesu.
Siguran sam da znate što to znači, Tanz.
Mislim da će se i vaši najodaniji obožavatelji,
biti poprilično šokirani.
Daj mi svoj pištolj.
Prije dvadeset pet godina formirana je naša jedinica,
kao Thorov čekić, da udara neprijatelje Reicha,
i najmlađi od Njemačkih generala su izabrani da nas vode.